- Se toimi, en meinaa tukehtua enää. - Kenet oikein näit?
En ketään, se oli outoa.
Luulin, että näin yhden serkkusi joka... Voi luoja.
- Mitä nyt? - Kulta, unohdin kokonaan.
Minulla on vartin yli yksi kokous toimistolla, joten pitää mennä.
Tarjoilija! Kulta, olen tosissani. Lopeta syöminen ja auta huutamaan tarjoilija.
Ota tuo toinen puoli.
Harley, emme voi lähteä. Tapaamme hääsunnittelijamme.
Niin, ja tiedätkö mitä?
En ole varma, onko tänään paras päivä siihen.
Voi luoja!
Jake? Jake! Jake!
Rakastan lokakuussa olevia häitä. Näytän sinulle joitain viimevuotisia kuvia.
Upeaa, eikö? Ja voit laittaa niin paljon kukkia kuin haluat,
tai niin vähän kuin haluat. - Hei kulta, minun pitää soittaa yksi...
Jatkakaa te vain, niin minä tästä lähden.
Rakastan sitä!
- Tohtori! - Sain soiton herra Adlerilta.
Huone numero 408. Hänen vaimonsa kertoi miehensä olevan tajuissaan.
- Verenpaine näyttää hyvältä. - Entä sydän?
- Onko teillä joitain sydänsairauksia? - Ei, ja kävin juuri tarkastuksessa.
Niinkö? Hyvä.
Ja kun sinua huimasi, tuntuiko siltä kuin sydämesi olisi lyönyt hassusti?
Kyllä, mutta ihailin kaunista...
Mukava kuulla teistä kaikkien vuosien jälkeen. Unohditko ottaa joitain lääkkeitä tänään?
- Otin kaikki. - Mitä otit?
- Lipitoria, aspiriinia ja Flomaxia. - Flomaxia?
Niin, muuten käyn vessassa 40 kertaa päivässä.
Kuinka kauan olet käyttänyt sitä?
En kauaa, vain silloin tällöin. Otan sitä salassa, itse asiassa.
Se vähentää siemennestettä, ja se on huono juttu vaimolleni. Anteeksi.
- Niinkö? - Pidän runsaasta spermasta.
Olen aina pitänyt.
Kiitoksia niin paljon kun tulitte. Hän taitaa jäädä henkiin.
Kyllä. Veikkaisin, että Flomax oli syyllinen.
Ehdotan, että et käytä siitä pariin viikkoon. Hyvä juttu vaimollesi.
- Tosi hyvä juttu. - Ja ehdotan, että lepäät rauhassa
tämän iltapäivän. - Ei mitään säpinää, rouva Adler.
Voin vakuuttaa, ettei niin käy.
Johtuuko käytöksesi häistä?
- Kerro totuus. - Ei johdu, vannon sen.
Koska en halua, että menet koomaan koko häiden suunnitelun ajaksi.
- Se ei ole sen arvoista. - Hän on kunnossa.
Okei!
Nyt puhutaan asiaa, kulta!
Eikö olekin ihanaa, miten joku laulu saa sinut nousemaan ylös ja tuntuu
että voit tehdä mitä vaan. Kuuntelet vain sitä ja motivoidut ja inspiroidut.
Näitkö? Juuri tuo liike.
Kaikki eivät ole tuollaisia.
Jake, minun pitää tunnustaa jotakin.
Kun me erosimme... Tiesin ettei se ollut kokonaan sinun syysi.
- Et ole koskaan sanonut tuota. - Tiedän.
Koska kun sinä petit, minun ei tarvinnut.
Luovuin jollain tavalla toivosta meidän suhteen.
Ja sinä et tainnut luopua. - En ole vieläkään.
Harrastatteko Agnesin kanssa vielä seksiä?
Vain jos hän tekee aloitteen. Yritän pysyä neutraalina kotona siihen asti kun selvitämme tämän.
- Tämä on minun kohdallani monimutkaisempaa. - Niin juuri.
Nyt varmaan luulet, että lähden tuon sanomisesi takia. Mutta minun on pakko palata töihin.
Olimme yhtä hetken ajan.
- Haloo? - Hei.
- Adam? - Enhän keskeytä mitään?
Näin, että kaupungissa on ranskalaiset festivaalit, ja sinä tulit mieleeni.
Joten mietin haluaisitko lähteä sinne kanssani huomenna.
Kuulostaa tosi hauskalta! Annas kun mietin.
Huomenillalla. Mitä huomenna oikein on?
Sano, että sinulla on kiire. Agnesilla on illalliset, voin tulla käymään.
Haluaisin todella tulla,
mutta poikani tulee yliopistosta seuraavana päivänä, ja minulla on paljon
tekemistä sitä varten.
Olen todella pahoillani.
Ei se haittaa, voimme keksiä tekemistä toiselle illalle.
- Ehdottomasti, pitäisin siitä. - Pidä huoli itsestäsi.
Melanie, haluatko mennä miehesi kanssa ranskalaisille festivaaleille?
- VIP liput. - Oikeasti? Kiitos Adam.
Teetkö koko jutun? Pariloidun kanan?
Ja perunamuusia. Ja käristetyt pavut.
Ja kerrossuklaakakun. Tiedän lempiateriasi, Jakey.
Et ole kutsunut minua tuolla nimellä kymmeneen vuoteen.
Onko meillä treffit?
Meillä on treffit.
Miksi otat puhelimen vessaan?
- Ajatuksissani. - Vietkö hänet sänkyynsä?
Joo.
Ja tule äkkiä takaisin, minulla on ovulaatio.
- Niinkö? - Miksi luulit minun peruneen illalliset?
Äiti, olen unohtanut kertoa sinulle siitä kun menimme Stanhopeen lounaalle pari päivää sitte.
Tapasimme hääsuunnittelijamme, ja luulen että se voisi olla se paikka.
- Olitteko Stanhopessa pari päivää sitten? - Kyllä olimme.
Emmekä nähneet mitään. - Harley, mitä tuo muka tarkoitti?
Kuka haluaa viiniä?
Äiti, täällä on järjetön määrä ruokaa jopa sinulle.
Tiesin, että porukkaa on tulossa viikon- lopuksi, joten päätin tehdä kunnolla evästä.
- Näyttää isän lempiaterialta. - Onpa hauskaa.
- Erittäin. - Voi luoja!
Jee, hän on kotona.
Voi luoja.
- Harley. - Niin?
- Hei! - Hei.
- Siellä hän on, voi kulta. - Hei äiti.
Äiti, näyttää mahtavalta!
- Tervetuloa kotiin. - Kiitos.
- Miten menee? - Hyvin.
Katsokaa tätä. Tuoksuu niin hyvältä, kuolen nälkään.
- Hei. - Hei.
- Minne laitan tämän? - Ihan sama.
- Näyttää mahtavalta. - Kiitos.
- Jake, otatko viiniä? - Kyllä, kiitos.
- Entä Jane? - En kiitos.
Hei, Agnes. Tulin juuri tänne.
Selvä, teen niin. Okei, tiedän.
Anteeksi, minun pitää mennä. - Näkemiin.
Minun pitää käydä kaupassa, Agnes tarvitsee oliiviöljyä pastaansa.
Ainakin hän kokkaa.
Nähdään huomisissa juhlissa.
- Joo, siitä tulee hauskaa. - Kerroinko, että otan seuralaisen sinne?
- Et, kenet? - Adamin, arkkitehtini.
- Tuot arkkitehtisi? - Kyllä.
- Niin kuin treffeille? - Kyllä.
Pidän siitä.
Joo, se varmaan piristää tilannetta mukavasti.
Minä taidan olla ainut joka juo viiniä.
Nyt voit jäädä vielä vähäksi aikaa. Sinulla on kolme pulloa sitä.
Janey, voidaanko puhua kahdestaan?
Okei.
Jotkut taitavat keskustella valmistujaislahjasta.
- Mikä on, Jake? - Mikset yrittänyt soittaa?
Minua ei kiinnosta selityksesi, joten se siitä.
Agnes ei mennytkään ulos, Jane. Hän muutti suunnitelmansa.
Ja aina kun yritin ilmoittaa sinulle, hän sai minut kiinni.
Halusin olla täällä. - Tiedätkö mitä?
Sinä halusit koittaa pysyä neutraalina, mutta nyt minä en pysy neutraalina.
Älä anna yhden illan...
En edes syytä sinua. Olen ihan yhtä lailla syypää.
En halua enää jatkaa tätä.
Rakastajanasi oleminen on viimeinen asia, mikä minun pitäisi olla.
Istumassa yhdeksältä illalla korkkareissa ja
puhaltelemassa kynttilät sammuksiin ja pakkaamassa ruokia folioon,
koska sinun vaimosi muutti suunnitelmiaan. Se oli nöyryyttävää.
- Sytytitkö kynttilät? - Tuki suusi.
Minulla on ollut melko hyvä elämä viimeisen kymmenen vuoden aikana.
Olen selvittänyt asiani.
En tunne itseäni eronneeksi ja yksinäiseksi, vaan normaaliksi.
Tiedätkö, kuinka kauan kesti saada se tasapaino takaisin?
- En. - Et.
Olen nyt menossa väärään suuntaan, ja pahinta tässä on se,
tuntuu siltä niin kuin ennen. Kaikki valheet ja muut.
Ne vain kasaantuvat.
Janey, se oli vain yksi virhe.
Onko kaikki hyvin?
Lapsilla on nälkä. - Joo.
Olimme jo valmiit...
Jane, asia ei kuulu minulle...
Miten menee?
- Ihan hyvin, kulta. - Niinkö?
- Näemmekö huomenna varmasti? - Ehdottomasti.
- Mitä näit ja mitä oikein tiedät? - En mitään, oikeasti.
Jake tuli, tapasitte hississä, suutelitte. Sitten lääkäri meni ylös ja alas.
Sitten hän nosti peukut pystyyn, mutten tiedä mitä sillä välin tapahtui.
- Oletko kertonut Laurenille? - En, enkä aio.
Hei, äiti. Isä lähtee nyt.
- Näyttää niin hyvältä. - Äiti, teit kaiken niin kauniiksi.
Hei, isä kiitos kun hait minut.
- Joo, näkemiin. -... liioittelitko hieman?
Ihan vähän vain!
- Hei. - Hei.
- Näytät fantastiselta. - Minusta tuntuu fantastiselta.
- Tämä on sinulle? - Niinkö? Kiitos.
Tule sisään. Tämä on niin...
Pidätkö tuota hetken?
Voi luoja!
Varmaan parasta tekemääni kakkua. Otatko palan?
- Se on uskomatonta. - Ei kiitos.
- En voi uskoa että toit minulle lahjan. - Tapaamispäiväkirja.
Oletin ettet omista sellaista.
Koska en koskaan muista meidän...
Niin.
Otin vapauden merkitä seuraavat tapaamisemme muistilapuilla.
Ja kirjoitin ne punaisella. Ja merkkasin tärkeät kohdat keltaisella.
Koska se oli mielestäni...
- Olen pahoillani. - Minä en.
Tuo kakku on hyvää.
Annas kun kysyn jotain.
Älä luule minua oudoksi tai jotain.
Mutta pilvätkö polvea?
- Teenkö mitä? - Tarkoitan, poltatko pilveä?
En ole kysynyt tuota keneltäkään sen jälkeen kun täytin 22.
En polta.
Mutta olen polttanut. En sen jälkeen kun lapseni syntyivät, eli
noin 27 vuoteen.
Voi luoja, lapsemme ovat samanikäiset! Minäkin poltin viimeksi silloin.
Paitsi tänä iltana. Otin yhdet savut tästä.
Ei kannata pitää sitä noin...
Tunnen hänet. Mustikkateeleipä ja latte.
- Hei. - Hei.
Tuo oli kauheaa, näin itseni jo pidätysvalokuvassa.
Sydämeni hyppää kohta...
Tuo on järjettömin näkemäni kojelauta ikinä.
Ihan kuin olisimme ohjaamossa. Jäätävää!
- Adam, mikä auto tämä oikein on? - Jane.
Hei.
Menitkö noin sekaisin yksistä savuista?
Kyllä! En tiedä mitä he ovat tehneet pilvelle 30 vuoden jälkeen,
mutta se rokkaa!
Älä ota paljon, koska se on tosi voimakasta.
Minulla ei ole ollut näin hauskaa vuosiin, Jane.
Antaa tulla vaan.
- Kellä on marihuanaa? - Ei kellään, jatka vain matkaasi.
- Millainen olo sinulla on? - Tosi hyvä.
Hei!
Rakastan mekkoasi!
- Hey, Harls. - Harls?
Adam, tässä on esikoiseni Lauren.
Hei.
Ja hänen sulhasensa Harley.
- Niin. - Olemme treffeillä.
- Sinun täytyy tavata heidät. - Minun pitää mennä.
Oli kiva tavata.
- Menemme hakemaan juomista. - Oli kiva tavata.
Heippa. Ihastuttavaa.
- Kiitos. - Muuten, aivan mahtavat juhlat!
Lähdetään viimeisenä. - Okei.
Hei, tuolla on entinen miehesi. Ja hän on tulossa tänne.
- Mitä? - Ei mikään paras aika jammailla.
Mikäs nyt kiristää, iso kamu?
Hei.
- Hei, Jane. - Hei.
Hei!
Adam.
Kiva nähdä taas. - Hei.
Adam, tässä on Agnes. Jaken vaimo.
- Hei. - Hei.
Tuo oli erittäin outo lause,
sillä olin itse se henkilö puolet elämästäni.
Siis ihan oikeasti, todella outoa.
Molemmat olleet naimisissa saman miehen kanssa. - No, minkäs sille mahtaa.
- Niin, miksi edes miettiä koko asiaa. - Koska... Se on kiehtovaa!
Se tavallaan yhdistää meidät jollain kosmisella tavalla, eikö niin Agnes?
Kaikista maapallon miehistä sanoimme "Tahdon" juuri tälle miehelle!
Niin, 25 vuotta myöhemmin.
Tiedän, että koit juuri ahaa-elämyksen,
mutta minä taidan täyttää lasini. Adam, oli kiva tavata.
- Oli kiva tavata. - Kiitos.
Hänellä on pelottava tatuointi.
Janey, voisimmeko puhua hetken?
- Hän tarvitsee aina minua hetken. - Oletko kunnossa?
Erittäin kunnossa.
Mitä on meneillä? Käyttäydyt hullusti.
- Olen pilvessä. - Mitä?
Poltitko sen sätkän jonka annoin sinulle?
Niin, sinähän käskit. Se oli mahtavaa.
Sinun piti polttaa se minun kanssa, ei hänen!
Joku on mustasukkainen.
Tietenkin, Miksen olisi? Olet minun...
Mikä? Mikä minä olen, Jake?
Olet entinen vaimoni, ystäväni, vanhin ystäväni, tyttöystäväni...
Olet hervoton.
Ja sen takia vaikka vihaankin sinua, rakastan myös sinua
ja annan sinulle vähän tätä. -Rakastat minua?
Kuulin kyllä että viha oli se päällimmäinen, mutta...
Voi luoja, poltatteko pilveä vieraskylpyhuoneessamme?
Kyllä.
Ja olisimme kiitollisia jos et kertoisi siitä kenellekään.
En tietenkään, lisätään se vain listaan.
- Otatko? - En, en polta marihuanaa.
- En minäkään. - Okei, yhdet sauhut.
Voi luoja!
Näytänkö minä tuolta?
Voi luoja.
Rakastan tätä, laita isommalle.
- He ovat varmaan jurrissa. - Jotain sellaista.
Suloisin eronnut pari ikinä.
Jake, minun pitää mennä.
Hauskuus on aliarvostettua, eikö?
- Tiedätkö, mikä on mahtavaa? - No?
- Se miten paljon pidän sinusta. - Kiitos.
Minä pidän sinusta myös tosi paljon. Oho, et sanonut "tosi" paljon...
Mietin sitä.
En ole siis liian vanha sinulle?
Miten voit olla liian vanha minulle, kun minä olen sinua vanhempi?
Mietin vain, että olet ollut 35- vuotiaiden kanssa ja niin pois päin...
Jane, ikäsi on lempiasioitani sinussa.
Ja... Uskotko...
Uskotko, että sinulla on vielä sitä suklaakakkua jäljellä kotonasi?
- Onko nälkä? - Sudennälkä.
Elämäni parhaat treffit, ennen ja jälkeen avioeron.
Älä viitsi.
Periaatteessa voin tehdä sinulle mitä vain ruokalistalta.
- Eikä! - Ja ruokalistan ulkopuoleltakin.
- Niinkö? - Nimeä se vain.
Okei.
Miten olisi lämpimät suklaa voisarvet?
Se on erikoisuuteni.
Voi luoja!
Voi pojat.
Hullun hyvää.
Enkä ole enää edes pilvessä.
- En minäkään. - No, kiitos monsieur.
Muistatko kun kysyin yhtenä iltana tapailetko ketään ja vastasit ei?
Mutta tuntui siltä kuin olisit sanonut kyllä.
Tapailin tavallaan yhtä tyyppiä. Mutta se on ohi nyt.
Oikeasti.
Koska en halua rakastua sellaiseen joka tapailee jotakuta toista.
En kestäisi sitä enää. - Ymmärrän.
En sanoisi sen olevan ohi, jos se ei oikeasti olisi.
Mahtavaa.
Se arpi tuli kokkauksesta.
Iso määrä kuumaa kinuskia.
- Entäpä tämä? - Se tuli kiehuvasta sokerista.
En ollut kovin lahjakas aluksi.
Tämä tuli isosta ranskalaisesta
sauté panista. - Haittaisiko jos minä...?
Aioin kysyä, "suudella sinua". - Arvelin niin.
Ja jos sinusta tämä on väärin, koska työskentelemme...
Ei ole.
Hei, unikeko.
- Hei. - Mihin aikaan tulitte?
Ei hajuakaan. Lauren ja Harley toivat minut.
Ihme että muistit tuon.
Hei! En tiennyt, että jäitte yöksi.
Pelasimme pullonpyöritystä Gabbyn kanssa ja Harley nukahti sohvalle.
- Makeeta. - Minulle tuli kylmä yöllä.
Kellä on nälkä? Mitä haluatte?
Hei, kulta.
Hei. Mitä isä tekee täällä?
- Onko kaikki hyvin? - Jätin Agnesin.
Älä sano noin.
- Janey, hän näki sen silmistäni. - Minkä?
Että rakastan vielä sinua. Myönsin kaiken ja jätin hänet.
Sinun takiasi. - Ei, ei, ei.
Mitä oikein tarkoitat? Tämä on hullua Jake!
Onko tuo totta?
- Tämä tuntuu oikealta, Jane. - Mitä on tekeillä?
Kattakaa pöytä, tulen kohta.
Ketään muuta kuin sinua ei kiinosta onko pöytä katettu.
Tehkää se minun vuokseni sitten, jooko?
- Miten menee, isä? - Ongelmia kotona, vain.
Halusin puhua äidillenne vähän aikaa.
Ongelmia kotona?
- Tapaileeko jompikumpi jotakin toista? - Ei, ei.
Ei mitään sellaista. Tarvitsen vain hotellin
tai jotain jotta saan miettiä asioita pari päivää.
Onko se vakavaa?
- Äiti, voiko isä jäädä tänne vähäksi aikaa? - Ei.
Hän voi tulla minun huoneeseeni.
Tuo ei ole minusta kovin hyvä idea, Luke.
Isi, itketkö sinä?
- Olen pahoillani. - Äiti!
Äiti on maailman paras kokki.
- Kiitos kun pelastit minut, Janey. - Jake.
Tiesit lasten olevan täällä, emmekö voineet puhua asiasta?
Miettiä, onko tämä oikein? - Olen pahoillani.
Tämä on niin tyypillistä, mietit vain mikä sopii sinulle.
Minun olisi kannattanut varmaan soittaa ennen tuloani.
Enkä ehkä usko että edes jätit Agnesin.
Ehkä hän vain heitti sinut ulos.
Mitä väliä? Tein kuolemaa siellä joka tapauksessa.
En saa kovin montaa tilaisuutta päästä pois.
Janey, kokeillaan parin päivän ajan saammeko tämän toimimaan!
Emme voi, Jake. Sanoin sen sinulle yhtenä iltana...
Kuuntele minua.
Olit vain vihainen koska luulit, että tein sinulle oharit.
Asiat ovat nyt toisin, olen vapaa mies!
Emmekö voisi vain halata? Inhottaa kun olet niin etäinen.
Se aiheuttaa minulle kirjaimellisesti vatsakipuja.
Voi luoja. Tule tänne.
- Oletko kunnossa? Ei, tuo meni yli. - Okei, hyvä pointti.
Voinko auttaa sinua jotenkin?
Vaikka korin pitämisessä?
- Pärjään kyllä. - Okei, menen ostamaan meille
leffan, niin voidaan katsoa se tänä iltana. Niin kuin ennen vanhaan.
Minä teen popcornit.
Okei.
Haloo?
Ihana tietää, että palaan tänne.
Hei!
Joo, nukuin mahtavasti. Entä sinä?
Tiedän. Niin olikin.
Kiitos, isi.
Voinko auttaa, sir?
Mitä? Ei, minä vain...
- Etsittekö suhdetta täältä, sir? - Mitä?
Sinkku miesten ilta, sir.
Niin, sinkku miesten ilta.
Olen niin onnellinen.
- Asunnollani ei ole koskaan ruokaa. - Tiedän, ei minullakaan.
- Ota perunamuusia. - Miten meillä voi olla vielä nälkä?
En tiedä.
- Onko mitään jäljellä? - Lasketko leikkiä?
Onko nuudeleita jäljellä?
Missä äitinne on? Hän lähti niin nopeasti elokuvan jälkeen.
Varmaan nukkuu.
Hän on varmaan koneella.
Tänään oli niin outoa. - On vieläkin.
- Rakastin tätä päivää. - Siksi se onkin outoa.
Pelkästään se, että olet kylpy- takissa keittiössämme.
Muistatko, kun et päässyt edes sisään? Äiti tuli ulos puhumaan sinulle.
En edes muista, että olisitte joskus olleet äidin kanssa pari.
Mitä tarkoitat? Olit kymmenen vuotias kun erosimme.
12, itse asiassa.
En tiedä, kaikki siltä ajalta on vain sumuista minulle.
Etkö muista Hawaijin reissuamme tai sitä kun nukuimme teltassa takapihalla?
Totta kai muistan, mutten sellaista
että sinä ja äiti olisitte halailleet tai mitään.
Ei se haittaa, ei minulla ole traumoja tai mitään.
Puhu vain omasta puolestasi, minulla on paljon traumoja tästä avioerosta.
- Hei. - Mitä teet vielä täällä?
En tiedä. Nukutteko sinä ja äiti samassa talossa?
Harleyn mielestä meidän pitäisi jäädä.
Hän liioittelee, mietin vain jos olisit halunnu jutella tai...
Ovatko nuo niitä nuudeleita?
Anteeksi, taisin syödä kaiken.
- Isä! - En tiennyt, että muutkin haluavat.
Peräänny, peräänny, jotta näen sen paremmin.
- Hyvin juhlava. - Okei, kiitos.
Se oli lahja entiseltä kälyltäni.
En tiedä miksi pidin sen, se lentää nyt kasaan.
- Jane, katso kasaa! - Siistiä!
- Kasa liikkuu! - Murphy, tule pois sieltä.
Teetätin tämän Intiassa, mutta hepulta loppui kangas kesken
ja tässä ei ole lyhyitä hihoja, eikä pitkiä hihoja.
- Outoa. - Ja hieman tyttömäinen.
Ei sitä mitä etsin.
Entäpä tämä? Harmaa svetari, tosi vanha.
Mutta söpö.
Oletko varma? Älä sano niin vain koska hylkäsit kaikki 20 muuta.
Ei, sinun pitää pitää tuo. Se on kotoisa.
- Autat minua tosi paljon muuten. - Adam, minun pitää mennä vessaan.
Niin minunkin, nähdään kohta.
- Laitan sinut pöydälle. - En ole täällä.
En kuule sinua!
- Voi herranju... - Mitä?!
- Mitä teet? - Halusin nähdä sinut!
- Mene pois, miksi olet alasti? - Miksi luulet?
Oksennan kohta.
Ei toimi, isonsit vain kuvaa!
Toinen puoli vielä. - Ei, ei, ei.
Ei!
Äiti! Ovatko kaikki kunnossa?
Mitä on tekeillä?
Okei, antakaa kun selitän.
En jättänyt Agnesta vain siksi, ettei avioliittomme toiminut.
Olen myös rakastunut...
Äitiinne uudestaan.
En ehkä koskaan lakannut rakastamasta häntä.
- Onko tämä vitsi? - Tiedän, että tämä tulee shokkina,
mutta se on mielestäni paras asia, mikä minulle on koskaan tapahtunut.
Olemme tapailleet toisiamme New Yorkista lähtien.
- Äiti, onko se totta? - Tuo osa on, mutta...
Löysin tieni kotiin.
Toivon, että hän ottaa minut takaisin.
Miksi kaikki itkevät? Eikö tämä ole hyvä uutinen?
Koska emme ole vieläkään toipuneet avioerosta.
Äiti, menettekö sinä ja isä takaisin yhteen?
Emme mene.
Lauren...
Ei! Mitä...
Onneksi tulit, pomo.
Jane, tiedän ettet tarvitse neuvoja minulta, mutta...
- Selviän tästä. - Tiedän, että selviät.
Avioeronneena on melkein mahdoton olla.
Ja joskus vuosien aikana,
mietin ettemme ehkä olleet isänne kanssa selvittäneet asioita.
Ja selvisi, että emme olleetkaan.
Joten, poistuin mukavuus alueeltani
ja sain selville, ettei se ollutkaan mukavuusalueeni alunperinkään.
Ja tein sen kokemuksen siksi,
koska halusin tietää oliko välillämme enää mitään kaikkien vuosien jälkeen.
- No oliko? - Tavallaan.
Mutta äiti, sinun täytyy ymmärtää miten järjettömältä tuo meistä kuulostaa.
Kahdella ihmisellä,
jotka eivät voineet vuosiin olla samassa huoneessa, on yhtäkkiä suhde.
Tiedän, se oli minullekin vaikeaa ja tein sen silti.
Toivottavasti annatte anteeksi sen, että hämmensin teitä.
Ja että petin luottamuksenne.
Mutta, tein tämän minua varten. Ja Jakea varten.
Ja vaikka minulla ja isällänne oli joskus jotain ainutlaatuista välillämme,
emme enää oikeasti
sovi yhteen.
Mutta hän on osa minua, ja tulee aina olemaan.
Joten se on ohi? Olette taas eronneita?
Myötä- ja vastoinkäymisissä.
Tulkaa tänne. Minun pikkuiset...
Okei, minä tulen myös.
Ongelmat taitavat olla nyt selviä.
Jatkakaa vain, ilmoitan lisää loppuviikosta.
Voinko soittaa takaisin? Eräs juuri...
Joo, kiitos.
- Hei. - Hei.
- Saanko tulla sisään? - Toki.
En soittanut sinulle eilen, koska en uskonut sinun vastaavan.
Ja mietin, että se saattaisi jatkua kuukausia.
Olisin vastannut.
Okei, no...
On parempi joka tapauksessa sanoa asiat kasvotusten.
Mies, jota tapailin...
Voit kelata sen kohdan yli.
Haluan sinun tietävän, ettei se kestänyt pitkään.
Olet eronnut.
Ehkä ymmärrät, että kun avioliitto on ohi
sitä tulee epäröityä ja kun on lapsiakin niin...
Mietit, teitkö lopulta oikein
ja koko tilanne ylipäätään. - Tajuan sen, voin kuvitella.
Ja sanoin hänelle, etten usko että juttu enää toimisi,
mutta hän ei kuunnellut tai uskonut minua.
Ja minun tietämättäni hän ilmestyi kotiini ja kertoi jättäneensä Agnesin.
Jane, uskon ymmärtäväni mitä tapahtui.
Mutta en ole niin kova kuin miltä vaikutan.
Ja minusta on parempi meille molemmille, jos emme enää ole tekemisissä.
Koska sinun suhteesi Jakeen ei ole vieläkään selvä.
Ja tiedän, että väität sen olevan. Mutta hän rakastaa sinua vielä.
Ja kaikkien etua ajatellen, olisi parasta jos se asia selvitettäisiin.
Noin aikuiset siis puhuvat.
Älä vain väitä, että siirrät työmme nyt Peterin käsiin.
Koska en sitten näe sinua koskaan. Ja...
Mietin, että pyydän Peterin ottamaan työn.
- Toivon ettet tee niin. - Kiitos.
Anteeksi.
Mitä kaikkea pyydät anteeksi?
- Kuinka paljon pitää pyytää? - Paljon.
Se on kaiken kattava anteeksipyyntö.
Siitä alkaen, kun en ollut tarvitsemasi aviomies
siihen asti kun ilmestyin sängyllesi alasti.
Joo.
Mitä oikein meinasit sillä teolla?
Että pitäisit minua vastustamattona. En miettinyt vaihtoehtoja.
Sitä on pakko ihailla sinussa.
Voi pojat.
En voi uskoa, että onnistuin taas pilaamaan kaiken.
Et sinä pilannut. Me pilasimme.
Pilasimme kaiken ensimmäisellä kerralla.
Tällä kertaa meidän olisi pitänyt tietää paremmin.
On kulunut liikaa aikaa ja liian paljon on tapahtunut.
Etkä usko, että voisimme onnistua?
Tarkoittaako tuo sitä, ettet itsekään uskonut siihen?
Sinun kanssasi minun on parhainta olla, Jane.
Mutta olet samaa mieltä siitä...
Ettei se oikein... - Se oli monimutkaista.
- Tarvitsen vastauksen. - Minusta se oli ihan hyvä.
Halusin sen olevan hyvää.
No, tuon parempaa vastausta en varmaan saa.
Täytyykö sinun aina olla niin vaativa minua kohtaan?
Ei täydy.
En kadu sitä, että annoin tälle uuden mahdollisuuden.
Olisi ollut parempi, jos et olisi ollut naimisissa.
Sitä ei olisi ehkä tapahtunut, jos en olisi ollut naimisissa.
Niin.
En minäkään kadu sitä.
- Huomenta. - Huomenta.
Tiesitkö, että tuottaa hyvää onnea ruveta rakentamaan sateessa?
- Niinkö? - Kyllä.
Se on tosi kuuluisa onnen enne.
Hyvä, niille on käyttöä.
Haluaisitteko pitää kokouksen sisällä? Siellä on kuivaa ja kuumaa kahvia.
Jane, minun pitää kysyä jotakin.
Sattuisiko sinulla olemaan niitä uskomattomia suklaavoisarvia?
Taidat pitää niistä vai?
Minulla on upeita muistoja niistä.
Minulla ei ole niitä täällä,
mutta voisimme mennä kaupunkiin ja hakea niitä tuoreina uunista.
- Haluaisitko tehdä sen? - Okei.